Der er mongolene dine. Satt i bur som dyr.
Dette er et dødens sted.
Vi blir slaktet som dyr.
Så, Polo... der er de uovervinnelige mongolene du snakket om.
Du løy for oss som du løy for paven.
Hysj! Hvis noen spør, er vi italienske kjøpmenn.
Vi må knele.
Fader. For Guds skyld. Vann.
Dere er Matteo og Niccolo Polo fra Venezia.
Vi er kjøpmenn.
Jeg er Niccolo. Dette er min bror Matteo og min sønn Marco.
Vi og våre tjenere reiser sammen med disse herrene.
Jeg er Ali Ben Josef. Sultanen har gitt meg kommandoen her.
Overraskende at du snakker vårt språk...
Hvorfor ikke?
Det var det første jeg lærte meg.
For ti år siden het jeg Lorenzo Rizzo.
- Jeg er fra Ragusa. - I Dalmatia?
Vi er født ved samme hav.
Jeg var fisker.
Vi ble angrepet av muslimske pirater.
Jeg ble såret og ville ha druknet uten hjelp.
Vi ble tatt til fange, ført til Tripoli og solgt som slaver.
Da er du en kristen.
Muslim.
En opplyst lærer underviste meg heldigvis om profeten.
Allah være lovet.
- Du ble muslim for å unngå slaveri. - Jeg ble en sann troende.
Jeg lærte at profeten videreførte gjerningene til Moses og Jesus-
- de to store profetene før ham. Han er den definitive profet.
Er det derfor du ikke drikker med oss? Fordi vi er kristne?
Nei, jeg avstår fra drikke fordi det er ramadan.
Vi muslimer feirer åpenbaringene i den hellige bok, Koranen.
Fra soloppgang til solnedgang-
- berører verken mat eller drikke våre lepper.
Hvordan kan du som kristenfødt-
- delta i de grusomhetene vi har bevitnet?
Vårherre ga sitt liv for menneskene.
Muhammeds tilhengere-
- ødelegger liv i Guds navn.
Se!
Disse kvinnene og barna-
- har ingen tårer igjen.
Hvor mange av disse har korsfarerne slaktet i Jesu navn for å erobre-
- Jerusalem, som er hellig for oss alle.
Ikke bare for de kristne.
Olje fra lampen på den hellige grav.
Som dere bringer til Kublai, mongolenes store khan.
Det står i brevet dere har til ham fra paven.
Se hvor overtroiske dere er!
I våre moskeer finner dere ikke ett gudebilde.
Men dere fyller kirkene med fornedrende gudebilder som dere tilber.
Som dere har gjort oljen hellig.
Eller våget å dele den høye og usynlige Gud i tre.
Allah er den eneste gud, og Muhammed er hans profet.
Deres kristne prester og dere, tjenere av den mongolske khanen-
- fortjener å dø ifølge våre lover og krigens regler.
I Guds navn-
- Guden til vår felles far, Abraham...
Selv om vi står langt fra hverandre, ber jeg om nåde.
Ikke for vår skyld. Broder William og jeg blir gjerne martyrer.
Men for disse...
Disse uskyldige kjøpmennene som ikke er parter i konflikten.
Du kan takke profeten.
Han som reddet livet mitt, var fra Venezia.
Det jeg skylder ham, betaler jeg nå tilbake-
- gjennom dere.
Jeg sverget å betale for mitt liv ved å redde andre.
Jeg har beordret hester og eiendeler gitt tilbake.
Dere er fri til å dra til Palestina.
Vi takker deg av hele hjertet. Men vi kan ikke skjule vårt formål.
Vi må fortsette som vi har lovt.
Østover er bare død og ødeleggelse. Dere når aldri frem til storkhanen.
Det har jeg alltid sagt. Det er deres feil.
- Husk våre løfter! - Det er da like farlig å vende tilbake?
I går løslot vi noen korsfarere-
- i bytte mot noen av våre krigere.
Rir dere raskt vestover-
- kan dere ta dem igjen og reise sammen.
Vi er takknemlige-
- men som sagt, kan vi ikke gjøre det.
Du har lest brevet.
- Du vet vi har gitt et løfte. - Og jeg har lovt å frigi dere-
- men ikke ta min tålmodighet for gitt!
Dra til Acre, til deres pave!
Hans drøm om allianse med mongolene er galskap.
Si dere har sett hans uovervinnelige hær ydmyket og beseiret.
Fortell ham at hans eneste håp-
- det eneste håp om universell fred, ligger i forståelsen av-
- at vår felles far, Abraham, forener oss alle.
Kristne, jøder-
muslimer.
Pakk sakene og dra!
Kan jeg be om en ting til?
Du sparte oss, men en venn av meg døde i cellen.
- Jeg så du gråt over ham. - Han var som en bror for meg.
Tillat oss å begrave ham og sette vårt symbol graven!
Jeg fant dem.
Vårherre har beskyttet oss. Han blir med oss tilAcre.
Du løy for oss, Niccolo Polo.
Vi har alle sett sannheten med våre egne øyne.
Mongolene er beseiret.
Hør på meg! Det vi har sett, betyr ingenting.
Ett tapt slag er som et skrubbsår for Mongolriket.
For storkhanen er hele Ben Josefs hær bare-
- som noen sandkorn i ørkenen.
Hva sier du? Hørte du ikke hva den frafalne sa?
Vi har ikke sjanser å nå khanen.
Vi har sverget for paven. Hvordan kan du tenke på å bryte løftet?
- Nicolas og jeg returnerer til Acre. - Feiginger.
Vi er ikke feige.
Hva vet du? Vi har gjennomgått mange prøvelser uten frykt.
Herren holder oss ansvarlig for deres liv og våre.
Han ville aldri tilgi oss for å kaste dem bort til ingen nytte.
Dere må ikke tro at vi er feige.
Hvorfor blir dere ikke med til Acre? Til korsfarerne?
Vi må fortelle pave Gregor at fred er mulig.
Ikke med mongolene, men muslimene.
Hør på dem, herr Polo!
- Hva sa du? - Det er fornuftig.
Hvorfor ikke dra til Acre om veien østover er stengt?
Til det roer seg igjen.
- Du vet ikke hva du snakker om. - Nei da.
Men de. Vi bør lytte til dem.
De er lærde menn.
Viktige menn.
Teobaldo var bare korsfarer. Nå er han pave.
Kanskje en av disse prestene en dag blir kardinal.
Hold munn, din idiot!
Vi fortsetter, og dere blir med oss.
Om jeg så må dra dere etter ørene eller binde dere til salen.
Ta dette! Og hold vakt over dem til soloppgang!
Jeg håper dere i løpet av natten får igjen fornuften-
- og motet. Jeg vil ikke at dere skal dø forgjeves heller.
Du dupper av, Marco.
Jeg overtar nå.
Jeg kom til å tenke...
Den frafalne, Ben Josef...
Han er en merkelig mann. Han har hatt to helt forskjellige liv.
Nå er han en helt annen.
For han har stirret døden i ansiktet.
Den natten til sjøs.
Men hvorfor den nedslaktingen i leiren?
- Han gir ordrene. - Krig er skrekkelig.
Et hav av blod og tårer.
- Krigen kjenner ingen nåde. - Det er det som er så rart.
Ben Josef viste oss nåde.
Sov, gutt!
Prestene er borte.
Prestene... Prestene er borte.
- Hva? - De er borte.
Tilgi meg, Marco. Jeg var så trett.
Marco, jeg trodde du var mann om å utføre ordren.
- Du burde heller ha dratt med dem. - Det var min skyld.
Vi er i det minste kvitt dem. De når neppe Acre helskinnet.
- Hvor er pavens brev og hellig olje? - Her.
Krusifikset også.
Jeg skulle aldri ha tatt deg med.
Det jeg lærer å kjenne av deg, liker jeg ikke.
Se, herre. Landsbyene står i brann.
Vi kan ikke fortsette.
Vi må tilbake. Vi må dra hjem.
Kanskje den frafalne hadde rett. Bare til Acre er sikkert.
Se!
Eneste mulighet ville være sørover mot Persia.
Og så til Hormuz. Ved Persiabukta, ja.
- Sjøveien? - Vet du om en annen?
Fra Hormuz kan vi nå India og Kina.
Se, Marco! Hormuz.
Hormuz, ved Persiabukta, høsten 1272
En begravelse.
La dem passere!
Dette kan ikke stemme. La oss prøve her!
De brenner båtene.
Kroverten hadde rett. Pesten.
Vi kan glemme sjøveien.
Poloene kunne ikke ta sjøveien til Kina.
De forlot Hormuz, men var fortsatt hjemsøkt av pesten.
Agostino ble syk og døde.
Marco ble stadig svakere på vei over Persias ørkenslette.
I dagevis hang Marcos liv i en tynn tråd.
Far og sønn fant hverandre omsider.
Niccolos kjærlighet holdt Marco i live.
- Badakshan. - Faren besluttet å føre ham dit.
Han mente luften der kunne vekke opp de døde.
Fengselet i Genova, våren 1299
De var her, under det inntørkede treet.
Så reiste de i ti dager og kom til utkanten av sletten.
Marco var så lykkelig over å finne faren.
Tiden lot til å gå raskere, og det var lettere å holde ut.
Etter å ha fulgt elven Oxus i Nord-Afghanistan-
- kom de til høysletten kalt-
- Badakshan.
For Marco var det paradis. Faren hadde rett.
Luften der var så ren at ilden ikke ga mye varme.
Flammene var ikke røde, men blekblå som luften selv.
- Det tok en evighet å koke vann... - Vent, Rustichello.
En av vaktene vil komme her og høre på historiene.
Han lovte å ta med vin, brød, kanskje til og med fisk.
Disse historiene er bare for våre ører.
Kapteinen skulle ha fortalt selv.
Jeg vil tro kaptein Polo vurderer om han bør glemme dem.
Fortsett! Hvor lenge ble venetianerne i Badakshan?
Til Marco kom seg og fikk lært litt mongolsk, tibetansk og kinesisk.
Så han kunne si "God morgen"-
- "Jeg er sulten", "Kan jeg få litt vin?"
Ting vi burde kunne på alle verdens språk, også genovesisk.
Der er de. Kom igjen, vakter!
- Hvordan går det med eventyrene? - Til paradiset.
Der er ilden blå som luft, det er Adam og Evas sted.
- Ikke mine ord. - Marco kalte det paradis?
Han driver meg til vanvidd. Kan dere ikke flytte ham?
Vent! Slipp den!
- Badak... - Badakshan.
Badakshan, Afghanistan, våren 1273
Marco! Kom ned! De sier vi må dra før snøen kommer.
Vi må dra nå.
Der er det.
Jeg går først.
Kom, Marco!
Jacopo, hold deg inntil Marco!
Kom igjen! Dere klarer det.
Akkurat. Én hånd om gangen.
Én hånd om gangen. Ikke se ned!
- Ikke stopp! - Ikke se ned, Jacopo!
Hold i Marco!
Se på meg! Ikke se ned!
Gi meg hånden!
Hold fast i meg! Ett trinn...
Ett trinn til. Bra.
Flott, Jacopo. Ett trinn til.
Jeg holder i deg.
Pamir-kjeden, høsten 1273
- Kom igjen! - Ikke la ham stoppe! Driv ham videre!
Sånn, ja.
Kom igjen!
Aleksander den store brukte det samme passet-
- da han førte sin hær gjennom fjellene.
På Bukefalos, hans stridshest.
De sier at alle disse hestene stammer fra den.
La oss håpe det!
Jeg betalte altfor mye for disse. De er ferdige alt.
Kom igjen, Jacopo! Du må bevege deg.
- Jeg kan ikke. Det er for kaldt. - Du må. Ellers fryser du i hjel.
Synes du dette er kaldt, så vent til Pamir-fjellene!
Veiviserne sier vi må etterlate hestene. De klarer det ikke.
Jeg burde ha skjønt da vi kjøpte dem.
De nekter også å dra videre.
De lovte å føre oss til handelsruten.
De sier den begynner her. De drar ikke videre.
Betal dem mer!
De vil ikke dra lenger, Niccolo.
De er redd for onde ånder i fjellene. De vil ikke dra lenger.
Gud hjelpe oss!
Muztagata-fjellet, vinteren 1273
Far.
Min far.
Drikk dette! Det vil gjøre deg godt.
Du er i lamaklosteret i Muztagata i Pamir.
- Hvem er dere? - Jeg er novise.
En dag blir jeg lama, buddhistmunk.
Akkurat som deg kommer jeg langveisfra.
- Hvordan kom jeg hit? - Mine brødre fant deg begravet i snø.
Din livsflamme var lav, men din karma var ikke klar.
- Min karma? - Din skjebne.
Ditt livs reise til den ene er nettopp begynt.
Hvor er de?
Hvor er min far?
- Du har spurt om det hver dag. - Hvor lenge har jeg vært her?
- Jeg må finne ham. - Det er håpløst etter så lang tid.
Men du behøver ikke lete. Han er trygg. Og hans reisefølge.
De omkom nesten da de lette etter deg. Våre brødre førte dem i sikkerhet.
Er du sikker?
Hvordan vet du det?
Det er klokkene våre.
Vi bruker dem til å signalisere mellom lamaklostrene. Vi er aldri isolert.
Det er en bønn. Vi sier den hver morgen.
Så alle dyr, insekter som kan dø under føttene våre om dagen-
- kan gjenfødes til en høyere livsform.
Jeg begynner å huske. Jeg husker stemmen din.
Og klokkene.
Jeg takker dere for alt dere har gjort for meg.
- Det er Buddha du bør takke. - Hvordan gjør jeg det?
- Da Buddha kom til landet, bekjempet han overtroens demoner-
- og gjorde dem til tjenere. De vokter over Tibet.
Når synd eller sykdom bekjempes ved hans makt-
- sier vi: Gud er seierrik.
Klokkene sier de er glad for at ditt livs hjul fortsatt dreier.
Dette lykkeskjerfet betyr at vi er glade for å ha deg hos oss.
Det kalles "katak".
Ved å beholde det beholder du Guds velsignelse.
Hva gjør han?
Ved å snurre hjulene beveger vi Buddhas doktrine.
Alt liv er uendelig. Vi lever og dør og blir født på ny.
Hver gang mister vi litt av vår imperfeksjon-
- til vi endelig når nirvana.
Vår fred, vår enhet med Gud.
For å nå nirvana må du legge verdslige ting til side. De varer ikke.
Ikke anse dem for virkelige: lidenskap, misunnelse, ambisjon.
De er bare illusjoner.
Bli her hos oss! Du vil studere mysteriene.
Bli renset og få kraft til å overvinne dine svakheter.
Og nå nirvana.
- Jeg kan ikke. - Kan ikke eller vil ikke?
Jeg har sverget til lederen for min kirke.
Et løfte må ikke brytes.
Vi visste allerede svaret ditt.
Dine reisefeller er allerede på vei.
Jeg forstår deg, Marco. Din skjebne er å reise.
Du vil reise fra land til land med din kropp og sjel.
Og vi...
Vi lar sjelen reise for oss.
Og kanskje nå til steder som er uoppnåelige for mange.
- Far. - Vi trodde vi hadde mistet deg.
Hva er dette?
Nye prøvelser venter deg, bror.
Steppenes hav åpner seg for deg.
Vindens rike, styrt av mongolene.
Vi ber for deg at Buddha, den evige vandrer, følger deg.
- Hva er det? - En veiviser.
Neste vannhull er vestover herfra.
I den store Kublais navn: Vi er deres venner.
Velkommen, i navnet til den store Kublai og Bektor Khan, vår leder.
Gansu, Nord-Kina, våren 1275
Jeg heter Polo.
Min sønn, min bror. Vi er fra Venezia.
Velkommen. Jeg er Bektor Khan.
Drikk!
For din lykke.
Pass deg. Det er kumis. Den er sterk.
- Hva er den laget av? - Gjæret hoppemelk.
Guds mor. Hvor er Venezias gode vin?
Vi er beæret, Bektor Khan.
Ta imot dette beskjedne symbolet på vår takknemlighet!
Ta det!
Det er en for stor gave for min beskjedne gjestfrihet.
Jeg er takknemlig. Hvor skal dere?
Til Kublai Khans sommersted.
- Det er langt. - Vi har alt reist lenger.
Jeg er tre ganger beæret. Jeg gir dere eskorte til Shangdou.
I mellomtiden er dere mine gjester.
Dere vil møte den store Kaidu, khan for alle våre stammer-
- som snart kommer og blir hos oss.
- Er det hans døtre? - Mer trolig hans yngre koner.
De liker deg.
Det er vakkert.
Svært forskjellig fra mitt.
Hvorfor sitter han slik?
Den unge mannen er forelsket.
Han må forbli i salen foran teltet til den jenta han ønsker.
Hvis hun godtar ham, kommer hun ut.
Vårt folk elsker å synge. Liker du det?
- Hvor gammel er du? - 21.
- Hvor mange koner har du? - Ingen. Jeg er ikke gift.
På din alder-
- hadde jeg fem koner og ti barn.
Det er ikke vanlig hos oss.
Her sørger vi for at hver merr som blir født, umiddelbart får en rytter.
Her er min sønn Kasar vår mesterbryter.
To hester til vinneren.
Godt gjort, Kasar, min sønn.
Unnskyld, sa du at Kaidu Khan kommer hit?
Han er vinneren, sendt av Kaidu Khan.
Nei, Marco.
Festen er over.
- Hvor lærte du å sloss sånn? - I Venezias gater.
Hoppemelk for våre mongolske guder.
Kaidu, Kublai Khans nevø, kommer for å velge nye hester.
Kun det beste er godt nok.
Unge fremmede. Du har et øye for hester, hva?
Jeg har lært litt om dem, min herre.
Du ser ut til å like denne best. Hvorfor denne?
Synes du at denne er vakrest?
Han er for andre hester som solen for et stearinlys.
Ikke bare vakker.
Med dette brystet og de sterke bena må han være rask som vinden.
Han tenker raskt.
Denne mannen lærer raskt.
Disse hestene stammer fra den store Dsjengis Khans gangere.
Den store lederen over mongolene.
Nå har du sett våre seder og skikker.
Hva synes du om oss?
Du mener vi har barbariske skikker?
De er barske-
- men rett for deres folk.
Du er ikke redd. Som en ekte mongol.
Vi er villmenn, nomader.
Vi bor der vi finner beitemarker.
Vilt og fritt.
Får vi mongoler grenser, dør vi.
Noe den store Kublai ser ut til å ha glemt-
- der han vil ha oss i buret omgitt av hans murer.
Fortell den store Kublai at Kaidu aldri vil følge hans ordrer!
Vi vil leve med våre hester, ikke i hans byer.
Fortell ham det, Polo!
Vi har erobret verden fra hesteryggen-
- og skal styre den fra hesteryggen.
Jeg har ofte ment at Marcos fantasier reiste for langt.
Jeg har prøvd å begrense dem til det troverdige.
For eksempel:
Han fortalte meg-
- at de etter å ha klatret ned fra Pamir og krysset Gobi-ørkenen-
- kom til e stor festning som markerte inngangsporten til Kina.
En stor mur strakte seg fra festningen-
- og seks millioner skritt.
Gjennom dette området og til byen Kambalik.
Seks millioner skritt.
Nei, sa jeg. Jeg tror det ikke. Og det vil ingen andre.
Jeg må innrømme jeg var fristet til å dempe noe av det han sa-
- om de rare skikkene til folk fra Kamul.
Det er mange byer og festninger.
Mennene der synger og danser og spiller alle slags musikkinstrumenter.
Og når de har gjester-
- beordres konene til å bistå ved alle behov.
Når mennene fra hjemmefra i 2-3 dager-
- er kvinnene lykkelige og vakre og medgjørlige.
Hva med der de bruker minst 20 par pantalonger-
- fordi mennene elsker fete...
Bør jeg beholde det?
- Nei, kanskje ikke. - Det gjelder ikke disse trivialitetene.
Vi skal undersøke viktigere saker.
Fortsett!
Så selv om det ikke er helt passende, kan vi beholde enkelte trivialiteter?
En fargeklatt. Brukt med omhu.
Det blir kanskje ingen sider igjen, herr Rustichello.
Fortsett!
Når man forlater regionen og rir i tre dager, når man byen Chandu.
Bygd på ordre fra Kublai.
Khanen tilbringer de varme sommerne ved sjøens grønne bredder.
Han elsker jakt.
Den store Kublai har befalt at-
- det skal bygges et bosted for ham midt i en stor eng.
Det skal lages av bambus.
Hver gren er større enn tre håndflater.
Under kuppelen er alle utsmykninger av gull.
Chandu, sommeren 1275
Hva gjør han?
- Hva gjør han? - Han varmer nok opp vannet.
Chen Pao, kan jeg se den?
- Dette er stein. - En spesiell type stein kalt kull.
De utvinner det av fjellene.
Det tror de aldri i Venezia. Brennende stein?
Det vil de.
Snakker aldri disse folkene?
De er stumme tjenere, som din far liker.
De får ikke snakke uoppfordret.
Husk det når du møter storkhanen!
Jacopo, Marco, vi må ikke komme for sent til audiensen.
- Hva betyr det? - Gud er seierrik.
Det har lamaen lært meg.
- Hvem er munken? - Phags-Pa, sjef for arkivet.
Han er den som minst sannsynlig ønsker oss velkommen tilbake.
Hold deg bak oss!
Ikke tråkk på terskelen! Det betyr uhell.
Dere kan reise dere.
Velkommen tilbake etter alle årene.
Jeg var redd sykdom eller krig hadde hindret dere.
Vi ble forsinket av begge, store khan, og av opprør i Persia.
Er det derfor dere ikke har med de hundre prestene?
Paven er nettopp innsatt.
Men med tiden sender han det tidobbelte.
Roma åpner sine armer og hjerter for deg, store herre.
Hans hellighet sender deg dette broderlige hilsningsbrevet.
Broderlige? Han anser seg som min likemann?
Han er øverste leder for den universelle kirke.
Jeg tror ikke hans kirke er universell-
- før den er godtatt i mitt rike.
Store herre, vi har opplevd krig og opprør, men har med disse-
- gavene som symboler på den hellige fars respekt for deg.
Underlig.
Deres religion er den eneste-
- som har gjort et dødsinstrument til en vakker gjenstand-
- og et symbol på makt.
Vi har også reddet den sjeldne gaven som du ba om.
Som symbol på guddommelig velsignelse: Olje fra den hellige grav i Jerusalem.
Knel, Marco.
Dette er olje fra lampen som brenner ved Kristi grav?
Det er det.
Gullpassene har ført oss sikkert gjennom ditt rike-
- men kanskje vi har overlevd dine fiender-
- takket være den hellige oljes krefter?
En sjelden gave.
Og en som mottas med ærbødighet.
Jeg ser at dere har bragt andre av dine med dere.
Min tjener Jacopo, min sønn Marco, som bar oljen fra Jerusalem.
Min sønn og din tjener.
Om han tjener meg like godt som hans far og onkel, er jeg vel fornøyd.
- Hvor gammel er han? - 21.
Dere har lojalt og trofast holdt ord og vendt tilbake.
Det vitner om stor ære.
Deres etterlatte eiendeler og rikdommer er tatt vare på.
Uansett er de fra nå av doblet.
Dere må oversette pavens brev. Vi har mye å snakke om.
Jeg sender den hellige olje til keiserinne Chabi, der den er sikker.
Mester Marco. Siden du har bragt den så langt-
- kan du bringe den litt lenger.
Gå med ham!
Bakover.
Der er den endelig. Jeg har ventet og bedt og håpet så lenge.
- Du bragte den? - Ja.
Fra den hellige grav i Jerusalem.
Har den helende krefter og utretter mirakler?
I mange tilfeller, ja, men bare for den som tror på den.
- For den troende. - Som jeg ønsker å være.
Nayan har fortalt meg om deres herre Kristus.
Han har fortalt om den hellige olje.
Og om deres hellige far, paven.
Jeg hører han ikke sendte prester med dere. Synd.
Vi har kinesiske kristne prester-
- men de er mot paven og kjenner ikke Roma.
Det var jeg som ba om den hellige olje-
- for et formål jeg har.
Kom!
Jeg fikk denne laget til mottagelsen.
Men jeg begynte å tro at den alltid ville være tom.
Du har snakket med paven personlig?
Han sender velsignelser til storkhanen og hans familie.
Du må fortelle meg om det og om Roma.
Hadde du visst hvor mye jeg har drømt om det.
Om palassene, de gylne kirkene...
Her, sitt hos meg!
Nayan har hørt mange historier om den hellige by-
- og ville gitt hva som helst for å få be på Peters og Paulus' graver.
De kjente Jesus og døde for ham.
Er det så vidunderlig som Nayan sier?
Jeg har også bare drømt om det.
Jeg ville dra, men det var ingen pave i Roma, så vi dro ikke.
Jeg møtte den nye paven i Acre.
Det jeg vet om Roma, har jeg fra pilegrimer.
De sier Roma er en stor katedral.
En skog av kirker og klokketårn.
En mur omgir byen.
Den kostbareste juvelen er pavens palass.
Tusen rom med speil av kobber speiler lyset-
- og gjør en mørk natt til en solskinnsdag.
Det renner en gyllen elv gjennom byen.
I helligdommen kan du se fotsporene etter Jesus-
- da han viste seg for Peter før han forlot Roma.
Det er så mange historier du må fortelle, så mye jeg vil lære.
Hver dag i Roma blir en flis fra Jesu kors vist pilegrimene-
- mens tusen stemmer klinger unisont.
Nayan hadde rett. Det er som om himmelen speiles på det ene stedet.
Ingenting i Kina kan sammenlignes med det.
Kina er så annerledes. Det er vanskelig å sammenligne undre.
- Hos oss, når man liker en jente.. - Sitter du i salen...
- til hun inviterer deg inn.
Hva gjør man i ditt land?
Prøver å bli kjent med broren eller søsteren.
Beklager, jeg har ingen søster blant dem, men jeg kjenner brødre.
De står alle khanen nær. De tilhører hans familie.
Han har flere koner, som du vet.
Vi bør vel ikke satse for høyt.
Vi får nøye oss med å se på.
- Hva heter du? - Chinkin.
- Jeg er... - Marco.
Sønn av Niccolo og nevø av Matteo Polo.
- Hvem er han? - Storkhanens førstefødte.
Tronfølgeren.
Tekst: Jan-Tore Egge www.nobleentertainment.com, 2008